Előzőleg a Csillagkapuban:
Hammond tábornok? Ez itt Mr. Bregman.
Itt senki sem akar részt venni a kis valóságshow-jában.
Az Egyesült Államok elnöke kért fel erre.
Mr. Bregman figyelmeztetem arra, hogy szigorúan csak azt dokumentálhatja, ami megengedett.
Minden olyasmi, ami a légierő szabályaiba ütközik...
Mondja, miért nem hív Emmett-nek?
Ezredes! Tudja, hogy kamera elé kerül előbb-vagy utóbb,
még akkor is, ha lesz egy sorozatom arról, hogyan próbál kicselezni.
Remélem azt, hogy lefilmezi a seggem, jó szolgálatot tesz magának.
Átkozott legyek...
- Ez a még meg nem született fiam, uram. - Fedezékbe!
Miután élesítette a pajzsát és fegyvereit, bekapcsolt egy hosszútávú kommunikációs eszközt.
Tűz alatt vagyunk! Wells-t lelötték!
- Maga flörtöl velem? - Hát...
Bocsánat, asszonyom, azonnal várják a készenléti szobában.
Ezért nem vehetünk fel folyamatban lévő eseményeket,..
mert bármikor csak kinyitják a kaput, létezik az esély, hogy a dolgok katasztrofálisra fordulnak.
Csak azért, mert légifelderítést akartam.
Nekem meg túl sokáig tartott rájönni, hogy a szonda lead.
Most már egyik sem számít.
És, most a befelyezés...
Mi történik? Azt hittem, ti a kapuról kellene képeket csináljatok!
- Megint le lettünk állítva. - Valami történik...
- Épp most mulasztotta el a CSK-1-et úton a kaputerembe, teljes felszerelésben. - Felvették?
- Nem engedélyezett. - Folyamatban lévő esemény, tudom.
De a CSK-1? Dr. Jackson azt mondta, hogy most napokig nincs küldetés. Mi változott?
- Nem tudom. Mindig ilyesmi történik. - Mondta, hogy valami nagy?
Mindig nagy dolgok történnek.
- Most mi történik? Mi ez? - Kövessenek! Gyerünk!
- Dr. Fraiser! - Sajnálom, most mennem kell!
Nincs rá engedélye, Mr. Bregman, és ön tudja ezt.
Igen, néha érzem a nyomást. De kiképeztek arra, hogy kezeljem.
Minden tiszteletem ellenére, őrnagy,
hogyan lehet bárki kiképezve arra, hogy idegenek támadásával nézzen szembe,
amikor - ha nem tévedek - az egész bolygó sorsa múlik rajta?
Azt hiszem, fontos, hogy emlékeztessem arra, hogy nem csak erről a bolygóról van szó.
Számtalan emberről, szerte a galaxisban, emberekről, akik innen, a Földről származnak,
és rabszolgák évezredek óta.
Mi csak visszavágunk a Goa'uld-nak, az ő érdekükben is.
Mit gondol, az amerikaiak, a többiek, hogyan reagálnának egy háborúra,
amikor megtudnák, hogy idegen lényekkel állunk háborúban?
Nem hiszem, hogy ezt nekem...
Azt sugallja, hogy nem kellene ezt csinálnunk?
Nem azt mondom, hogy nem kell megvédenünk magunkat, csak a véleményét kérdeztem, őrnagy.
Nem hiszem, hogy ezt nekem kellene...
Nem, nem! Állítsa meg itt...
Nem tudom...
Ez... ez nem az ő hibája.
Úgy értem, sarokba állítottam, de nem akarom, hogy ez az egész ellenségesnek tűnjön.
Oké, kivágjuk?
Hát nem is tudom. Csak lépjünk a bocsánatkérés utánra.
Ez az.
Őrnagy, egy nap ki fog derülni minden titok. Mit gondol, hogyan fognak reagálni?
- Így már sokkal jobb a kérdésfeltevés. - Őszintén megmondva, nem tudom.
Remélem, méltányolni fogják, amin keresztülmentünk. Annak érdekében, hogy fennmaradjunk.
Ennek fényében remélem, hogy egy nap elfogadják az okát, hogy ezt ilyen sokáig titokban tartottuk.
Nehéz megtartani a titkot?
Mind közül, amit itt csinálok, ez az egyik legnehezebb.
Néha az ember szétnéz, hogy mi is történik, és sikítani támad kedve.
Elmondaná, hogy sokkal többről van szó, mint gondolnák.
Állítsa meg itt, és menjen oda, amikor Dr. Jackson azt mondja... "Az, hogy igazam volt-e".
És aztán tegyen be engem a Carter interjú második felébe,
ahol azt kérdem: "Nehéz megtartani a titkot?".
Az, hogy igazam volt-e, nem számít sokat, különösen az igazság tekintetében.
- És az igazság számít magának? - Mint mindenkinek... remélem.
De milyen igazság, Dr. Jackson? A földi emberek igazsága, vagy egy másik bolygóról beszélünk?
Mi itt most az emberekről beszélünk. Más bolygók népei nem kevésbé emberek.
Emberek, akik valaha szabadok voltak. Emberek, akiket hamis istenek rabszolgaságba kényszerítenek.
De mi van az emberekkel itt a Földön? Úgy gondolja, joguk van megtudni az igazságot?
- Erről szól ez az egész? - Ez? Nem én fogom eldönteni, mikor kerül ez adásba.
Úgy gondolja, hogy ki kellene derülnie? Ha magán múlna...
Itt. Ide vágást.
Ez egy bonyolult kérdés.
Nem. Magát kérdezem, Dr. Jackson. Úgy gondolja-e, hogy az embereknek itt a Földön most kellene-e tudniuk erről?
- Mit gondol, mi történne? - Nem hiszem, hogy az embereket nagyon érdekelné, én mit gondolok.
Ezt vágjuk ki. Senkit sem érdekel, hogy senkit sem érdekel, amit gondolok.
- Oké. Kivágva. - Tovább.
Én nem éltem át azt, amit ön, Dr. Jackson, és azt hiszem, az embereket érdekelné, ön mit gondol.
Nos, én azt hiszem, hogy ez egy viszonylagos kérdés, és függ a nézőpontjától.
Állítsa meg, ez szörnyű...
Tényleg? Én igazán érdekesnek tartom. Jó munkát végzett az érzések kifejezésével...
- Egy halom dumagépet vettünk fel. - Én egész nap el tudnám nézni Carter őrnagyot.
Olyan képek kellenek, amik elmondják az egész történetet. Hogy ezek az emberek mit csinálnak itt,..
ami a Holdra-szállást is olybá tenné, mintha a lábujjunkkal tesztelnénk a vízet.
És ehelyett mit kapunk? "Bla. Bla. Bla." Semmit.
Hol van az a felvétel, ami olyan, mint amikor Shepard golfozott a Holdon?
Semmi ilyenünk nincs. Ez hihetetlenül unalmas.
- Üdv Jack, kösz', hogy erre járt! - Nekem azt mondták, hogy "hat Jaffa"-t mondott!
Hol tanult maga számolni?
A hajók akkor kezdtek el jönni, amikor rádión jelezte, hogy átért a kapun.
Valami azt mondja nekem, hogy az egész buli a maga tiszteletére van, Jack. Van még teli tára?
O'Neill ezredes, az állásainkat felfedezték.
Nem tudjuk tovább tartani a kaput.
Nem számít, addig úgysem tudjuk tartani ezt a helyet.
Ezredes, több időre van szükségem, hogy stabilizáljam a pácienst, még nem mozgatható!
Uram, vissza kell vonulnunk!
Uram!
Ez 50 kaliber, igaz? Azért elég rendesen rázhat, ha nem tudja az ember mit csinál...
- Nem igazán. A kezelőjét kiképzik rá... - Csak viccelek.
Mi ez... Vegye ezt. Mi ez? Elmondaná, hogyan működik?
Persze.
Az emberek szeretnek űrhajósat játszani, amikor semmi más sem történik.
- Haha. Nagyon vicces. - Természetesen viccelek.
Teljesen helytelen lenne a katonáktól, ha szolgálatban videojátékot játszanának.
Értem. Haladhatunk tovább? Mi az ott a falon?
- Ez itt... az írisz kézi hatástalanítója. - Viccel? Ez is vicc?
- Nem, komolyan. - Bejövő féregjárat. Most el kell mennünk!
- Ne, ne, ne, ne! Vegye tovább! - Azt nem tehetem.
- Akkor majd én. - Vigyék ki őket onnan!
Most!
Tűz alatt vagyunk! Uram, komoly veszteségeink vannak. Forró a helyzet!
A CSK-1 írisz-kódja, uram.
Nyissa az íriszt!
- Erre, uram. - Orvosi csapatot a kaputerembe!
Meg kell tisztítanunk a területet.
Sajnálom. Fogja ezt az átkozott valamit...
A jövőben, uram, rám tudná hagyni a kameramunkát?
Ja. Meghagyom magának. Rendben. Gyerünk, itt jön! Itt jön!
Kapcsolja be! Rajta! Ne rám nézzen! Ezt felvehetjük, csak jöjjön, hozza... hozza a mikrofont!
- Őrnagy, mi történt? - Kérem.
Tudom, hogy legalább egyvalaki megsérült... Csak azt akarom mondani...
Hagyjon békén, és azt szart meg kapcsolja ki!
Csak azt akartam mondani... mennyire sajnálom!
Miért van kikapcsolva az a kamera? Maga talán nem tudja a dolgát, de én igen!
Ezek az emberek kockáztatják értünk az életüket,
és én látni akarom min mennek keresztül, mégha ők ezt nem is akarják!
És azt akarom, hogy a többi ember is lássa!
Mit gondolnak mit csinálnak odabenn, védik és védelmezik a titkokat?
Ez Maó és Sztálin világa,
A titkosrendőrség, a titkos perek, a titkos... az eltitkolt halál világa!
Végül beleerőszakolják a sajtót a hazugságok és gyanúsítgatások hidegébe,
És semmi, semmi sem rosszabb a szabad társadalom számára,
mint a katonaságot és a politikusokat szolgáló sajtó!
Semmi!
Akkor kapcsolja ki azt a kamerát, ha azt mondtam, hogy kapcsolja ki!
Úgy gondolják érdekel akármennyire is, hogy mit gondolnak rólam?
Maguk a népet szolgálják? Hát én is!
Hé, hogy van?
Nem tételezem fel, hogy tud bármiről is, ami történik...
Több sérült van. Legalább két embert lőttek meg botfegyverrel.
Valamilyen tűzharc volt, az egyik csapatot csapdába csalták,
így átküldték a CSK-1-et, a CSK-5-öt, és Fraiser-t egy orvosi csapattal, hogy kihozzák őket.
Valaki komolyan megsérülhetett, vagy Fraiser-t át sem küldték volna.
- Az egyik nővér azt mondta, áldozat is van. - Áldozat? Valaki meghalt?
- Nem mondhatta meg, ki. - Carter egy tapasztalt tiszt, nem sírt volna, ha...
Azt hallottuk, hogy valaki esetleg meghalt. Mit tud róla?
O'Neill.
- Biztos benne? - Nem, azt hallottam, hogy O'Neill volt a hordágyon,
kapott egy lövést, és nem mozog.
Hammond tábornok, Mr. Woolsey.
Tábornok.
Már tudom, hogy ezek a parancsok Kinsey szenátor hivatalából jönnek. Mondja el a lényegét?
Mint a Felülvizsgálati Bizottság fejét,
Kinsey szenátor megkért, hogy vizsgáljam felül a döntéseit, legfőképp a CSK-13 mentési kisérletéröl.
- Kísérlet? - Úgy tudom több áldozat is volt, uram.
Ezt aligha hívhatnám sikernek.
A parancsnoki döntéseim már felülvizsgálta a légierő feje, és az Egyesült Államok elnöke.
És jelenleg az előzetes jelentésem sem készítettem el a küldetésről.
Amikor készen lesz, szívesen odaadom elolvasni.
Felhatalmaztak arra, hogy teljeskörű nyomozást vezessek ezügyben,
egy nagyobb vizsgálat részeként, mely a CSK parancsnokság stratégiai szabályzatát mutatja be az elnöknek.
Mellékelni fogom a meghallgatásokat, amiket véghezviszek, és az anyagokat, amiket igényelni fogok.
Elvárjuk a teljes együttműködését.
Tábornok.
Hogy van?
- Rendben, uram. - Beszélt már Barrett ügynökkel?
Amennyire ő tudja, Woolsey tiszta. De azt mondta, olyan éleseszű, mint amilyennek látszik.
Kitűnöként végzett a Harvardon.
Ő volt a hadsereg vezető mérnök-tanácsosa tíz évig, és később a védelmi bizottság vezetője.
Lemondásra szólították fel tavaly, amikor kiderült, hogy pénzügyi kapcsolatokat ápol nagy cégekkel,
és 800 millió dollárt kapott a magánszektortól, mert szerződéseket szerzett nekik a Pentagon védelmi részlegétől.
Azóta az NID-nél van.
Barrett elfaxolta ezt az NID feljegyzést, amit nemrégen írt.
Azt hiszem, el kellene olvasnia.
Mit fogunk csinálni, uram?
- Csak mondjuk el az igazat. - Igen, uram.
Szerdán megemlékezést tartunk.
Azt hiszem, helyénvaló lenne, ha mondana pár szót.
Igen, uram.
Uram...
Ön, hogyan bírja?
Az ember megpróbálja azt mondani magának,..
hogy a parancsnoksága alatt lévő minden ember ugyanannyit jelent számára,..
hogy mind egyenlően értékes. Ha - mint nekem is - meg kell hozni bizonyos döntéseket,..
amelyek életeket befolyásolnak,..
de ezen nem segíthetünk,..
néhány emberhez közelebb érzi magát...
Sosem akarunk elveszteni senkit...
Foglaljon helyet, őrnagy. Hadd magyarázzam el, miért vagyok itt.
Tudom, miért van itt.
Úgy gondolom, hogy a titkos katonai műveletek megkívánják a felülvizsgálatot.
Nem ez az első alkalom, hogy az NID átvizsgál minket.
Tudom, hogy magasak az itteni tétek.
De komoly veszteségeket szenvedtek ebben az esetben.
A program egyik értékes tagja halott.
Tudom. És ne merje azt hinni, hogy itt bárki is könnyen veszi ezt.
Ön egy tapasztalt tiszt,
és nem ez az első eset, amikor közeli munkatársat veszít el.
És gyanítom, nem az utolsó.
Csak azt akarom biztosítani, hogy ebben az esetben ez elkerülhetetlen volt.
Akármit is hisz, azért vagyok itt, hogy kiderítsem az igazat.
Van kérdése is?
Igen,... néhány.
Mi késztette arra, hogy azt higyje, a CSK-13 számára biztonságos a bolygón maradni?
Ez nem az én tisztem volt eldönteni.
De azt gondolta, hogy megéri egy CSK csapat életét kockáztatni,
hogy légifényképeket készíthessen a romokról?
Az eszköz megsérült. Eltartott egy darabig, míg kapcsolódni tudtam hozzá,
és a memóriakristály hatalmas mennyiségű információt tartalmazott.
Szóval azt kellene hinnem, hogy ez elfogadható kockázat volt?
- Ez a munkánk. - Hogy rossz döntéseket hozzanak.
Ja, könnyű utólag okosnak lenni.
De ha fegyvereket találtunk volna a romok között, amit a Goa'uld ellen használhatnánk, akkor nem történne meg ez a beszélgetés.
De nem találtak,... és megtörténik.
Abban az esetben, ha erős fegyverek lettek volna a romok között, akkor már a Goa'uld kezében lennének.
Tény, hogy ez a küldetés az elejétől a végéig el lett fuserálva.
Mi nem hagyjuk hátra az embereinket.
Nem kérhet arra pilótákat, katonákat, emberi lényeket, hogy fedezet nélkül kockáztassák az életüket.
Anélkül, hogy tudnák, hogy valaki segít rajtuk, ha kell.
Saját maga is ment már úgy akcióba, hogy tudta, nincs fedezet.
Erre minden Csillagkapu küldetésen lehetőség van, nem?
És kérem, őrnagy. Egyikünk sem szereti elismerni,
de mindannyian tudjuk, hogy vannak olyan katonai helyzetek, amikor az emberi életet is elfogadható veszteségnek kell tekinteni.
Ez nem olyan eset volt.
Ebben az esetben nem, itt csak a vakszerencsén múlott, hogy nem vesztettünk több életet.
Én inkább azt mondanám, hogy a hozzáértésen, a felkészültségen, és a bátorságon.
A maga jártasságával a Goa'uld taktikában,
nem volt egyértelmű, hogy az egy csapda volt?
Noha nem hivatalos tagja a hadseregünknek, és ezért nem állítható hadbíróság elé,
emlékeztetnem kell, hogy a felettesei parancsát követnie kell.
Mint ahogy a kérdéses napon is tettem.
Ha nem tekinthető kielégítőnek a vallomása,
jó sokáig börtönbe csukatom.
Rúgjon ki, sitteljen le. Tegyen, amit akar.
- Dr. Jackson. - Most nem alkalmas.
Én csak részleteit hallottam annak, ami történt.
Csak azt reméltem, hogy némely részét képes lesz alátámasztani.
Sajnálom.
Felvett valamit...?
Minden rendben lesz, Simon, tarts ki, haver! Otthon leszünk, mielőtt észrevennéd.
Erre! Sérültünk van...
Rengeteg vér van alatta.
Fedezetet nyújtok onnan...
- Dr. Janet Fraiser vagyok. Hall engem? - Aha.
Eléggé meglőttek. Nem tudok mozogni, nem érzem a lábam.
- Mi a neve? - Wells rangidős tiszt vagyok. Meg fogok halni?
Nem, ha rajtam is múlik. Oké, át kell fordítanunk, és elállítani a vérzést.
Simon, kitartás! Oké, rendben.
Háromra.... Egy,.. kettő,.. három.
- Daniel Jackson vagyok. - Tudom, tudom, CSK-1.
- Minden rendben lesz. - A kurafi...
a semmiből tűnt elő. Háton lőtt.
Most gondoljunk valami másra, Simon. Mi újság otthon?
- A feleségem terhes. - Igen? Az első lesz?
- Aha. - Gratulálok!
Az jó, ha legalább érzi.
O'Neill ezredes! Az állásainkat felfedezték. Nem tudjuk tovább tartani a kaput.
Nem számít, addig úgysem tudjuk tartani ezt a helyet.
Ezredes, több időre van szükségem, hogy stabilizáljam a pácienst,
- még nem mozgatható! - Menjenek nélkülem. Hagyjanak itt.
- Senki sem megy sehová. - El sem hiszem, hogy nem fogom látni a fiam.
Koncentrálj, koncentrálj. Fiad fog születni?
Aha. Mondja meg az igazat. Nem élem túl, igaz?
- Minden rendben lesz. - Dr. Jackson.
Kérem, kérem, hadd mondjam el a feleségemnek, hadd mondjam el neki...
Oké, oké.
Fogom.
Lélegezzen, Simon.
Mondtam, hogy most nem alkalmas, melyik részét nem értette?
- Felvett valamit, ugye? - Kifelé. Kifelé.
Oké.
Megyek... rendben.
Tudja...
egy darabig együtt szolgáltam egy haditudósítóval, a neve Martin Krystovski volt.
Hat hónapot töltött már Vietnámban,
és egy nappal azelőtt, hogy hazajött volna,
egy nappal előtte... küldetésre ment az egységével.
Rutinfeladat volt, legalábbis így gondolta,
de egyszer csak a hadnagya... lerántotta,
és bár Kristofsky-nak nem volt szándékában fényképezni,
de a keze a gépen volt, és amikor elesett, megnyomta a gombot.
És a képen...
a hadnagy volt látható...
amint... golyót kap a fejébe.
És Kristofsky azt mondta nekem: "Az a golyó engem talált volna el, engem kellett volna eltalálnia."
És sosem mutatta meg a fényképet senkinek 25 évig.
De 25 év után, egy reggel felkelt, ránézett a képre,
És már nem a...
borzalmat látta rajta.
És úgy határozott, hogy elmondja a történetet, mert rájött,
hogy nem csak véletlenül fotózta le egy ember halálát.
Hanem azt fotózta le...
amikor egy ember megmentette az életét.
A képek, amiket csinálok,
amiket csinálni próbálok,
arról szólnak, hogy maguk emberek, mit csinálnak...
olyan rendkívüli körülmények között, amiket el sem tudunk képzelni...
Én nem tudom, mi történt odakinn, de sajnálom, bármi is volt...
De ha felvett belőle valamit... az nem fogja megváltoztatni azt, ami történt,..
csak az érzéseit azzal kapcsolatban.
Tábornok...
Írott tanúvallomást készítettem.
- Ez a küldetés jelentése. - Két legyet egy csapásra.
- Akkor, hát, végeztem. - Akkor, elmehet.
Az elnök megkapja az előzetes jelentésem a hétvégére.
Biztos vagyok benne, hogy minden szava olyan érdekes lesz, mint a jelentése, a CSKP gazdasági helyzetéről.
Nem zaklatom azzal, hogy megkérdem, hogyan jutott hozzá.
Milyen összegben is állapította meg egy CSK csapattag értékét?
Átkozottul jól tudja, hogy nem csak úgy a hasamra ütöttem.
Az egy hideg tény, hogy ezeknek az embereknek a kiképzése dollármilliókba kerül,
és ez csak a Pentagon által idehelyezett források egy töredéke...
Azt hiszem, elítélendő, hogy az ország adófizetőinek pénzéből viselnek olyan háborút,
amiről ők még csak nem is tudnak, és nagyon keveset - vagy semmit sem - kapnak vissza.
Ha a Csillagkapu létezése köztudott volna, és a maga döntéseit a közvélemény ítélné meg...
Szóval azt mondja, hogy egy 27 millió dolláros mentőcsapatot küldeni egyetlen ember megmentésére...
hibás üzleti döntés volt.
- A számba adja a szavakat. - Ezt maga mondta, fehéren-feketével,
és nem hiszem, hogy merészelne ilyesmit, ha ez egy nyilvános akció lett volna.
Az elnök felkért egy dokumentumfilmest, hogy derítse ki az igazságot arról, mi is megy itt.
Miért nem megyünk le hozzá, és mondja el neki a teljes igazságot, ahogy most látja?
Az a feljegyzés bizalmas.
És a nyomozás is az. Ha csak tippet is adna bármiről neki...
végignézhetném, amint elrakják egy sötét, és hideg helyre... az idők végezetéig.
- Tábornok! - Mi az, ezredes?
A biztonságiak szerint Mr. Bregman megpróbált bejutni a gyengélkedőre. Azt mondta eltévedt, pedig ismeri a járást.
- Vágják ki innen. - Uram, megváltoztak a parancsaink?
Dobják ki innen, hogy a seggén csússzon, ezredes.
- Mi ez? Mi folyik itt? - Mr. Bregman, uram, Hammond tábornok parancsára el kell hagyniuk a bázist.
- Nem, nem... ezt nem teheti. - Ő a tábornok.
- Abbahagynák a pakolást? - Folytassák a pakolást.
Egy órája van, hogy elhagyja a bázist, és sose lássam többé.
- Kinek a parancsára? - A feletteseimére.
Azt hiszi, hogy átléptem a határt? Hát nem. Csak telefonálni akarok egyet.
Hívjon, akit csak akar, van egy fizetős telefon odafenn.
- Inkább kölcsönkérem ezt a vöröset. - Van bőr a képén, Mr. Bregman.
Édesanyám is mindig ezt mondta.
Arra utasítom, hogy adja át a szalagot.
Nézze, én sem boldogan teszem.
Küzdhetnék ellene.
El is veszhetne a szalag, vagy véletlenül letörlődhetne, történnek ilyesmik.
De nem teszek ilyet.
Kidobattam innen ezt a kis buzgómócsingot,
de az NID legutóbbi nyomozásának fényében...
kezdem azt gondolni, hogy talán tényleg szükség lenne feljegyezni, mi történik itt a hivatalos jelentéseken túl.
És abban bízik, hogy Bregman jó lesz erre?
Jelen pillanatban nincs más választásom.
Hé. Hé.
Megvan a szalag, tegye be.
- Az előzetes jelentést feloldották a tilalom alól. - Egy perc.
Oké, mondja el neki maga.
Nagyon sajnálom az egészet.
Annyira szeretlek...
Csak azt akartam...
Istenem, kapcsolja ki, kapcsolja ki! Nem akarom, hogy lássa, amikor meghalok! Kérem... Istenem...
Simon, nézzen rám. Nem fog meghalni, oké?
Nem fog meghalni, rendben?
Nem a semmiért jöttem el idáig.
Most elállítjuk a vérzést, felrakjuk egy hordágyra,
és pár perc alatt hazavisszük a családjához, oké?
- Most pedig kitartás! - Igen, hölgyem.
Istenem. Mi történt? Eltalálták?
Biztonságban vannak, Dr. Jackson, elkaptuk őket.
Janet! Orvost ide!
- Fraiser-t eltalálták! Orvost ide! - Jól van?
Vészhelyzet, orvosra van szükségünk! A helyzetünk...
Orvosra van szükségünk!
O'Neill életben van, csakúgy mint Wells...
Dr. Fraiser nem élte túl.
Uram.
Hallottam, hogy felébredt.
Ja.
Még egy kicsit gyenge vagyok, de azt mondják, hazamehetek.
Szerencséje, hogy pont ott lőtték meg, az új pajzs jó szolgálatot tett.
Fraiser-en nem sokat segített.
Nem...
Hogy van Cassie?
Erős kölyök, túléli.
Ja.
Beszél a megemlékezésen?
Uram, csak azt akartam mondani...
Amikor ott feküdt...
Igazán örülök, hogy jól van.
Jöjjön ide.
- Dr. Jackson. - Hé,... hívj csak Daniel-nek.
Hallom, hogy teljesen fel fogsz gyógyulni.
Azt mondják.
- Beszéltél a feleségeddel? - Aha.
- Minden rendben? - Aha.
Meg sem kérdeztem, mikor fog szülni.
Még néhány hét. Azt mondják, akkorra már kinn leszek.
- Remek. - Aha.
Csak látni akartam, hogy hogy vagy, szóval...
Miattam halt meg.
Nem.
Nem. Azért halt meg, mert egy Jaffa lelőtte.
A munkáját végezte. Ugyanúgy, mint te is, amikor meglőtt a Jaffa.
- Ettől még nem érzem jobban magam. - Nem is kell.
Semmiképpen.
De akkor sem a te hibád.
Hé, Teal'c.
Hammond tábornok felkért, hogy beszéljek a megemlékezésen.
Tudatában vagyok.
Nem tudom mit mondjak, semmi sem tűnik elég jónak.
Úgy gondolom, hogy a szívedből kellene beszélned.
Indulok Cassie-ért.
Carter őrnagy.
Eltöprengtem mit mondanék, ha lenne rá lehetőségem.
Tényleg?
De azt hiszem, jobb, ha te mondod el.
- Erre. - Ó.
Mondták, hogy itt lehet, Dr. Jackson.
Ja.
Csak azért jöttem...
hogy ezt visszaadjam.
Nem fogom felhasználni.
Várjon.
Azt akarom, hogy használja fel.
Tudja, hogy itt haltam meg?
Átlényegültem.
Dr. Fraiser megtett mindent, amit csak tudott.
Nem aludt 3 napig.
Még a végén sem akart elengedni.
Sokkal többel tartozom neki,... mint amit visszadhattam.
Sokat gondolkodtam azon, amit Krystovski-ról mondott.
Azt hiszem, ez megmutatja, ki is volt Janet Fraiser.
Én is azt hiszem.
Azt akarom, hogy mások is megtudják.
Janet Fraiser különleges ember volt.
Kedves volt, jókedvű, és tehetséges.
És mindezek felett, bátor.
Próbáltam megkeresni a személyének, életének...
megfelelő tiszteletadó szavakat, de nem sikerült.
Szerencsére kaptam egy kis segítséget.
Mert ahol a szavak talán nem elegendőek, ott helytállnak a nevek.
Gyakran van szó azokról, akik az életüket adták az ország szolgálatában.
És bár Janet Fraiser is így tett, nem csak erről szólt az élete.
Itt következnek a nők és férfiak nevei, akik nem haltak meg a szolgálatban,
és akik Janet miatt vannak ma életben.
Samantha Carter őrnagy,
Dr. Daniel Jackson,
Jack O'Neill ezredes,
Teal'c,
Connie Smith őrmester,
Ian Hewles őrnagy,
Simon Wells rangidős tiszt,...
"A fegyveres erőinket megtörték a világháborúk hullámai."
"Országunk fiataljai segítettek legyőzni a történelem legnagyobb zsarnokait."
"Kőbe véstük köszönetünk. Érmekre nyomtuk."
"Gondját viseljük a mezőknek, ahol ezek a nők és férfiak életüket adták a mi szabadságunkért."
"Most méginkább, mint eddig, kell átadnunk a bátorság ezen történeteit a jövendő nemzedékeknek."
"Meg kell hajtanunk fejünk azok előtt, akik meg is haltak azért,"
"hogy mi tovább folytathassuk életünket."
Szégyen, hogy soha, senki sem fogja ezt látni.
Igazán?
Nem gondolja...
Nem gondolja, hogy egy kicsit szentimentális?
Nem, jó lett.
Ez megkönnyebbülés.
Mind közül magától hallani.
Különösen, ahogyan a munkámmal kapcsolatban érzett. Úgy értem, tudom, hogy érzett, de mégis.
Eléggé felnőtt vagyok ahhoz, hogy elismerjem, ha tévedtem. Örülök, hogy így állt hozzá az egészhez.
Ez sokat jelent a számomra, uram.
Rengeteg levelet írtam már a hozzátartozóknak.
De sosem írhattam le mi is történt valójában. Pedig többet érdemeltek volna.
És ez több.
Köszönöm, uram.
Ám van még egy dolog, ami hiányzik, tábornok, ami nagy jelentőséggel bírna.
Gondom lesz rá.
Hahó!
Gyere be, gyere be!
Daniel, ő itt a feleségem, Marcey.
Üdv, szeretnélek megölelni, de...
Fel ne kelj...
Ő itt a lányom.
- Gyönyörű. - Kösz'.
- Szóval tévedett az ultrahang, mi? - Aha.
Mi a neve?
Janet.
Szép név.
Oké, srácok... Tom.
Emmett.
- Készen vagyunk? - Felvétel.
Hang?
Oké. Első kérdés.
Oké.
fordította: Milan - sgsub.uw.hu javitgatta: draw1963